Відставки та регулювання румунського ринку праці
У 2021 році, другому році пандемії коронавірусу, було помітне незвичайне, принаймні, несподіване явища на ринку праці - значна хвиля працівників, які звільнилися з роботи.
![Відставки та регулювання румунського ринку праці Відставки та регулювання румунського ринку праці](https://www.rri.ro/wp-content/uploads/2023/10/birou-munca-angajati-sursa-mwitt1337-pixabay-com.jpg)
Christine Leșcu, 03.08.2022, 08:23
У 2021 році, другому році пандемії коронавірусу, було помітне незвичайне, принаймні, несподіване явища на ринку праці – значна хвиля працівників, які звільнилися з роботи. Явище «Великої відставки» (the
great resignation), як його називають в США, стало глобальним та не обійшло
Румунію.
Нещодавнє опитування громадської думки підтверджує наявність цього
явища. Про це ми дізналися від Ралуки Думітри, менеджера з питань комунікацій
онлайн-платформи прцевлаштування: «Працівники
більше не хочуть йти на компроміс на робочому місці. У дослідженні, яке ми
провели напочатку року 21% опитаних зізналися, що вони покинули б роботу без
того щоб мали резервний план. Це досить високий відсоток, який, на мою
думку, має турбувати роботодавців, тим більше, що 9 березня були скасовані
протипандемічні обмеження. Це означає, що роботодавці жадають, щоб працівники
повернулися до офісів, але працівники бажають зберегти свій гнучкий робочий
день. Можливо, примусове повернення на робоче місце також спонукає
співробітників звільнитися. Ми спостерігаємо ще один цікавий факт: зараз шукачі
робочого місця налаштовані надзвичайно оптимістично. Близько 75% румунів
вважають, що вони зможуть знайти роботу менш ніж за три місяці. Це високий
рівень оптимізму, що враховує реальність на ринку праці: більшість галузей та
секторів економіки стикаються з великим браком робочої сили, а це означає, що
висококваліфіковані експерти дуже швидко знайдуть роботу відповідно до своїх
очікувань менш ніж за три місяці.»
Петру
Пекурару, директор компанії, яка спеціалізується на людських ресурсах, говорить про це явище та визначив його причини: «Одна з причин полягає в
тому, що 2020 рік був роком невизначеностей. Люди перестали міняти роботу,
тобто стало менше людей, які звільнялися в пошуках кращого місця роботи, але
ситуація докорінно змінилася в 2021 році. 2020 рік був роком з найвищим рівнем збереження
місце праці в історії людства, оскільки постраждала мобільність. Інша причина
полягає в тому, що підприємства поступово почали повертатися в офлайн. І тоді
частині людей, які звикли працювати дистанційно, буде важко виконувати свою
роботу, і для них це головний критерій при пошуку нової роботи. І по-третє, я
можу додати, що незважаючи на економічні труднощі, ми спостерігаємо, що люди
продовжують інвестувати в предмети розкоші. І одна з причин полягає в тому, що
в часи кризи люди думають про те, що вони бажають мати певні речі. А ті, хто
збирався піти на компроміс, думаючи, що збережуть свою роботу, поки не знайдуть
щось краще для себе, опинилися в поганому місці й зрозуміли, що компроміс того
не вартий, і вони набралися сміливості шукати щось краще.»
У
той же час люди, які звільняються без будь-якого резервного плану, мають
фінансовий та професійний статус вище середнього, – сказав Петру
Пекурару: «Якщо ми подивимося на демографічні показники та показники
доходів, то ми неодмінно помітимо, що це рішення приймають люди старше 30 або
35 років, а також ті, чия освіта та рівень доходу вищий за середній. Однак не
завжди після звільнення, вони негайно працевлаштовуються на іншу роботу.
Прикладом є ті, хто працює в дуже нестабільних секторах, які стикаються з
високим рівнем стресу, який може призвести до вигорання. Вони не прийняли
рішення припинити роботу для пошуку нової роботи, а лише заради бажання не
захворіти.»
Хоча
звільнення без резервного плану спочатку може здаватися рішенням, викликаним
перебільшеним почуттям оптимізму, останні події на ринку праці виправдовують
тих, хто вірить, що нова робота, яка більше підходить для них, рано чи пізно
появитись. Ралука Думітра подає деталі: «Наприклад, минулого місяця у нас
на платформі було 38 тисяч нових робочих місць, що співпадає з початком війни в
Україні. Якщо ми подивимося на попередній місяць, ми помітимо зростання на 13%. Кандидати
продовжують подавати заявки, і ми отримуємо близько 900 заяв щомісяця. Отож
люди продовжують звільнятися, їх спонукає бажання знайти кращу роботу. З точки
зору кількості заяв, вони зменшилися порівняно з аналогічним періодом минулого
року, але це не дивно, оскільки минулого року було подано рекордну кількість
заявок. Минулого року ринок не був сприятливим для шукачів роботи. Іншим
важливим аспектом є те, що 8 з 10 румунів, для яких зміна роботи була
пріоритетом, вже почали шукати роботу. І це також відображається у великій
кількості заяв на роботу, які ми продовжуємо отримувати.»
Звичайно,
є сектори, де попит на роботу вищий, як наприклад: роздрібна торгівля,
транспорт, гостинність, кол-центри та IT-сектор. Тому ринок праці даді буде
змінюватися, – стверджує Ралука Думітра: «Ми не можемо порівнювати ситуацію
з хвилею відставок у США, і я не вірю, що Румунія дійде до цього, просто тому,
що ми говоримо про іншу культуру та менталітет. Проте варто зазначити, що
румуни все більше усвідомлюють контекст і той факт, що є багато робочих місць,
навіть під час пандемії чи війни. Це дає їм почуття сміливості, навіть
якщо вони не мають резервних планів. Велика кількість робочих місць безумовно
сприятиме хвилі звільнень. Все це, звичайно, потрібно аналізувати в
геополітичному контексті, але як тільки буде досягнуто припинення вогню, ринок
праці продовжить свій нинішній курс, і ми спостерігатимемо більше відставок.»