Відійшов у вічність журналіст Алеку Марчук
Наш колега друг Алеку Марчук, один із видатних журналістів Радіо Румунія, покинув цей світ 11 березня 2022 року.
![Відійшов у вічність журналіст Алеку Марчук Відійшов у вічність журналіст Алеку Марчук](https://www.rri.ro/wp-content/uploads/2023/10/alecu-marciuc-foto-rri-alb-negru.png)
Eugen Cojocariu, 12.03.2022, 12:51
Наш колега друг Алеку Марчук, один із видатних
журналістів Радіо Румунія, 11 березня 2022 року покинув цей світ. Алеку Марчук,
який народився 4 серпня 1941 року в Білгород-Дністровському, практично все своє
професійне життя присвятив Румунському Радіо.
Багато років він працював у Російській редакції
ВСРР, а пізніше зробив великий внесок у створення Української редакції ВСРР. Алеку
Марчук також тісно пов’язав своє життя з однією з найгарніших сторінок румунського
радіо – літньої радіостанції Радіо відпочинок, що мовила на румунському
чорноморському курорті Мамая, маленькому оазисі журналістської свободи в роки
комунізму.
Надзвичайна людина, Алеку Марчук, пов’язав
своє життя зі Всесвітньою службою Радіо
Румунія, передусім з організацією і проведенням загальнокультурних конкурсів з
призами, чудовим засобом популяризації Румунії, завдяки яким слухачі ВСРР з 20 країн
світу отримали можливість відвідати різні регіони Румунії і залишилися справжніми
друзями нашої країни. В результаті цих поїздок та інтерв’ю, які дали переможці,
вийшов двомовний альбом румунською та англійською мовами «Відстань ніколи нас не
розлучить».
Алеку Марчук захоплювався явищем НЛО та є автором низки книг
із серії «На межі можливого», в
яких пропонував громадськості статті, інтерв’ю та архівні матеріали, багато з
яких були опубліковані в друкованих ЗМІ і транслювалися по радіо. Алеку Марчук був членом і речником
Асоціації з вивчення неідентифікованих аерокосмічних явищ (ASFAN).
Видатний радіожурналіст з великим досвідом, Алеку Марчук створював команди і
був справжньою командною людиною з надзвичайно великим серцем. Він завжди закликав усіх нас йти далі, якомога далі та дійти «до межі
можливого», а тепер, хоча й
пішов від нас, ми нагадуємо йому, що «відстань ніколи нас не розлучить».