Proiectul „UncannyOrder”
UncannyOrder, cel mai nou proiect de cercetare și de producție artistică derulat de Asociația Qolony, are ca laitmotiv ordinea stranie care se instaurează în mod spontan și pe care o numim sincronicitate.
![Proiectul „UncannyOrder” Proiectul „UncannyOrder”](https://www.rri.ro/wp-content/uploads/2023/10/uncanny-order-proiect.png)
Ion Puican, 25.03.2023, 10:12
UncannyOrder, cel
mai nou proiect de cercetare și de producție artistică derulat de Asociația
Qolony, are ca laitmotiv ordinea stranie care se instaurează în mod spontan
și pe care o numim sincronicitate. Asociația Qolony – Colonia pentru
artă și știință este o asociație culturală ce funcționează ca agregator al unei
comunități mixte de profesioniști ai unor discipline diferite, de la artiști
contemporani, cercetătorii științifici, specialiști în diverse tehnologii,
uniți de pasiunea pentru practici interdisciplinare și pentru creativitatea pe
care acestea o generează. Proiectele asociației vizează importanța practicilor
colaborative, atât pentru stimularea creativității și dezvoltării personale,
cât și pentru bunăstarea curentă și
viitoare a societății. Despre proiect am stat de vorbă cu PR-ul cultural Anca
Spiridon:
Inițiativa noastră pornește
de la teoria haosului, care este descris adesea ca fiind aleatoriu, dar cu
toate acestea se supune unor reguli matematice stricte care derivă din ecuații.
Iar sincronicitatea este exact tendința organică a naturii de a se organiza, de a
se ordona, în pofida haosului aparent pe care îl percepem. Și când vorbim de această sincronicitate în natură,
ne putem gândi la celulele cardiace din inimile noastre, la stolurile de păsări
care zboară în sincron, într-o direcție doar de ele știută sau de
comportamentele sociale de grup. Iar miza demersului Uncanny Order este de a
crea o serie de instalații interactive ce folosesc ca sursă de inspirație,
principii de funcționare, aceste seturi de date asociate modelelor matematice ale
teoriei haosului, care recreează situații de sincronicitate. Designul interior al
materiei, formarea norilor și a valurilor, dar și reprezentări vizibile cum ar fi
grafica computerizată, imaginea generativă sau sunetul generativ. … Instalația va
putea fi văzută de către public între 16 și 30 iunie la Galeria MV Sci-Art
Center din Timișoara, iar în luna iulie o să poposească la Galeria Mobius
din București.
Cine
participă la acest proiect? Cine sunt artiștii și cercetătorii implicați în
realizarea UncannyOrder? Anca Spiridon:
Cei trei artiști participanți în
UncannyOrder sunt Floriama Cândea, Claudia Chiriță și Cătălin Crețu. Floriama
Cândea este un artist care cercetează utilizarea și potențialele căi de
experimentare cu tipuri noi de medii, cum ar fi chiar țesuturi și culturi
biologice vii, ca un suport artistic, dar și tehnici fotografice alternative,
iar conceptele și procesele ei de lucru se folosesc de estetica imaginilor
științifice, fotografii macro modificate, scheme de clasificare vizuală și,
desigur, și a unor instrumente de cercetare științifică care pot fi convertite
în practici artistice, procese chimice, materiale biocompatibile și așa mai
departe.
Claudia Chiriță este lector și cercetător în logică matematică și
inteligența artificială la Facultatea de Matematică și Informatică de la
Universitatea din București, dar de cincisprezece ani lucrează și ca ilustrator
și grafician, iar temele pe care îi place să le discute sunt securitatea și
confidențialitatea, supravegherea digitală și colaborarea ad hoc, pentru a
examina relația cu patrimoniul socialist sau pentru a repovesti viețile mărunte
din antichitate. Iar
Cătălin Crețu are o dublă formare, este inginer în
profilul electromecanic, dar și muzician, cu o creație bogată în care se
regăsesc lucrări de genuri super diferite, de la muzică de cameră, corală,
opusuri simfonice, la muzică electronică, instalații, lucrări multimedia
interactive și este, de asemenea și cercetător științific la Centrul de Muzică
electroacustică și Multimedia. Este profesor al Universității Naționale de
Muzică din București și nu în ultimul rând, director executiv al Festivalului
de Arte Noi InnerSound.
Proiectul presupune și cercetare și programare, iar
parte din el, alături de artiștii pe care i-am menționat mai devreme sunt și
programatorul Cristian Balaș și cercetătorii Marian Zamfirescu și Ionuț Andrei
Relu. Sunt alături de noi pentru că teoria haosului are numeroase aplicații cu
care publicul larg e mult mai puțin familiarizat. Dar aceste aplicații stau la
baza tehnologiilor cu care interacționăm în mod curent, a interfețelor dintre
oameni și computer sau mediul digital, și astfel ne e mult mai ușor să arătăm
publicului modurile în care sincronicitatea poate fi exprimată utilizând
tehnologia.
Cum a pornit inițiativa proiectului? Ce doriți
să explorați prin aceste instalații interactive? PR-ul cultural Anca Spiridon
ne răspunde:
Inițiativa pornește de la teoria
haosului. Această știință a sistemelor dinamice neliniare ce e înțeleasă de
noi, oamenii, de cele mai multe ori drept o teorie deterministă ce are logica
bazată pe paradox și pe recursivitate. Haosul, cum spuneam și la început,
descrie structuri și principii complexe din lumea naturală și, deși e descris
adesea ca fiind aleatoriu, haosul are și se supune unor reguli matematice
extraordinar de stricte. Așa că noi interpretăm haosul ca fiind foarte ordonat,
foarte organizat, iar prin instalațiile realizate în cadrul proiectului ne
dorim să arătăm și publicului larg nu doar această structură, dar și să vadă că
pot interfera cu această structură. Pe scurt, cele din cadrul UncannyOrder
își propun să exploreze unele modele matematice ale sistemelor dinamice care
stau la baza acestor fenomene naturale, biologice și fizice, iar instalațiile
artistice sunt interactive și bazate pe ele și vor ghida publicul într-un set
de interacțiuni cu obiecte care recreează situațiile de sincronicitate. Că
vorbim aici de muzică și de cum se formează ea, că vorbim de ritmuri cardiace,
că vorbim de imagini generative, publicul va putea interacționa cu instalațiile
prezente în expoziție și va putea afecta aceste structuri care ordonează
haosul, ordinea care îl structurează.
În finalul discuției noastre, Anca Spiridon a
ținut să precizeze:
În contextul discuțiilor foarte
recente și foarte polarizante de om versus mașină, cred că experiența
publicului care vine la UncannyOrder, cu ce ne dorim să plece ei după
vizitarea acestei expoziții, acestor instalații interactive, concluzia pe care
am vrea să o tragă ar fi că vorbim mai degrabă de om, alături de inteligența
artificială, de mașină și nu în antiteză.