מורשת יהודית ברומניה 13.12.2020 – אריסטידה בלנק – חלק שני
אריסטידה בלנק יזם ובנקאי יהודי רומני – חלק שני
![מורשת יהודית ברומניה 13.12.2020 – אריסטידה בלנק – חלק שני מורשת יהודית ברומניה 13.12.2020 – אריסטידה בלנק – חלק שני](https://www.rri.ro/wp-content/uploads/2023/10/logo-rri.png)
Marian Marom (מריאן מרום), 13.12.2020, 15:10
אריסטידה בלנק, כמתאים לאיל עיתונות, התחיל לנהל קמפיין בעד ידידו הנסיך קרול. כך, בשנת 1927, לאחר מותו של המלך פרדיננד, תמך הבנקאי בקרול לחזור לכס המלוכה. במשך שלוש שנים דירבנו עיתוניו של אריסטידה בלנק לחזרתו לרומניה של הנסיך קרול ולהמלכתו. ואכן בקיץ של 1930 הנסיך קרול הפך להיות המלך קרול השני של רומניה.
כהוכרה עבור הפעולות התומכות שלו אריסטידה בלנק מונה ליועצו הכלכלי של בית המלוכה הרומני והיחסים הידידותיים עם המלך רק תרמו עוד יותר להצלחתו.
המשבר הכלכלי העולמי שבתחילת שנות ה-30 השפיע גם על ממלכת רומניה והבנקים החלו לפשוט את הרגל בזה אחר זה. כיוון שקריסת הבנק בניהולו של אריסטידה בלנק היוותה אסון כלכלי עבור כלכלתה של רומניה וגם בשל העובדה שהוא היה בעל עניין במישרין המלך קרול השני התערב ודרש מהבנק הלאומי של רומניה לתמוך, ניסה לגרום למדינה הרומנית לקבל את האחריות על הבנק וההתחייבויות שלו. הניסיונות האלה לא צלחו ובסתיו 1931, בעיצומו של המשבר הפיננסי העולמי, הגרעון של בנק מרמורוש-בלנק ושות הגיע ל -3 מיליארד ליי. המפקידים הסתערו על הבנק כדי למשוך את כספם וכך באוקטובר איבדה ממלכת רומניה את אחד מעמודי התווך שלה. הבנק מרמורוש, בלנק ושות נאלץ לסגור ולהכריז על התמוטטותה של אימפריה פיננסית.
גם אם השפעתו של אריסטידה בלנק על המלך פחתה לאחר 1932, היא נמשכה עד 1940 כאשר קרול השני בעקבות פירוק רומניה הגדולה נאלץ לוותר על כס המלוכה לטובת בנו מיכאי הראשון. בגלל יחסיו הטובים עם אלנה לופסקו ובשל בהיותו חסיד של התערבות ממלכתית פעילה וחכמה בכלכלה, , לאחר נפילת הבנק, אריסטידה בלנק הפך למנהל חברה חדשה אשר עסקה במכירת מוצרי מונופולים ממלכתיים כגון מלח וטבק. ב-1940 התנועה הלגיונרית "משמר הברזל" ניסתה להתנקש בחייו, אך אריסטידה הצליח להינצל.
בסיום מלחמת העולם השנייה חזרו לשליטתו ההוצאה לאור והבנק כאשר החובות שולמו בינתיים על ידי מכירת הקרקעות שבבעלות הבנק ומכירת עוד חברות שהיו גם חלק מאוצרות הבנק.
בשנת 1946, אריסטידה בלנק נסע למערב כדי ליצור מחדש קשרים עם המרכזים הפיננסיים הבינלאומיים. התעלם מעצת חבריו להישאר בחו"ל ובינואר 1947 שב לרומניה. למרות האזהרות של החברים בהמשך אותה שנה נשלח אריסטידה בלנק על ידי סגן-שר התעשייה והמסחר יון גאוֹרגה מאורר (IG Maurer) כנציג כלכלי של ממשלת ד"ר פטרו גרוזה למגעים עם המערב. גם בהזדמנות זאת חזר הביתה לרומניה ואומרים כי הסתמך על הגנתה של אנה פאוקר אשר עבדה לאחר מלחמת העולם הראשונה בעיתון בבעלותו של אריסטודה "אדווארול ". אך לא לעולם חוסן, כי בשנת 1948 אריסטידה בלנק התרושש במכה כאשר כל החברות שבבעלותו הולאמו ע"י המשטר הקומוניסטי.
באפריל 1952 נעצר אריסטידה בלנק ונידון ל-20 שנות מאסר. הוא היה אסיר בבתי הכלא גילבה ופיטשטי. בעקבות ערעור, הועמד למשפט חוזר וזוכה. במרץ 1958, בעזרת אנשים בעלי השפעה מהמערב, אריסטידה בלנק קיבל את האישור להגר לפריז. הוא כבר היה חולה מאוד ולאחר שהצליח להחלים מהתקף לב באוגוסט 1958, בדיוק ביום בו מלאו לו 77 שנה, ב-1 לינואר 1960, הלך לעולמו אריסטידה בלנק בפריז .